HELSINKI
3.10.2011			

	

Arvoisa peruspalveluministeri Maria Guzenina-Richardson

Asia:
 	OSTEOPOROOSI, VÄHÄISELLE HUOMIOLLE JÄTETTY KANSAN-
SAIRAUS

Osteoporoosi on yksi suurimmista kansantaudeistamme. Sitä ja siihen johtavaa osteopeniaa (alkavaa osteoporoosia) sairastaa 800 000 suomalaista. Osteoporoosi ei ole pelkästään ikääntymiseen liittyvä sairaus, siihen sairastuvat myös lapset ja nuoret (lisääntyneet lasten ja nuorten murtumat). Osteoporoosi on yksi suurimmista ja aivan liian vähälle huomiolle jäänyt kansanterveyshaaste.

Suomen Osteoporoosiliitto on kansanterveys-, potilas- ja liikuntajärjestö, joka jäsenjärjestöineen (18 yhdistystä) edustaa vajaa miljoonaa suomalaista. Liiton tavoitteena on väestön luustotietouden lisääminen, osteoporoosin ehkäisyn, diagnostiikan, hoidon ja kuntoutuksen turvaaminen jokaiselle sitä tarvitsevalle suomalaiselle. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi liitto toimii läheisessä yhteistyössä terveyspalvelujärjestelmän, jäsenyhdistystensä ja jäsenistönsä kanssa.

Osteoporoosi on vaikea ja pitkäaikainen sairaus ja syy 30 000 – 40 000 murtumaan joka vuosi. Luku on suuri, lähes puolet kaikista murtumista, ja tarkoittaa, että joka toinen 50 vuotta täyttänyt suomalainen nainen ja joka viides suomalainen mies saa myöhemmän elämänsä aikana ainakin yhden osteoporoosiperäisen murtuman.

Osteoporoottisille murtumille on tyypillistä, että ensimmäistä murtumaa seuraa nopeasti lisää murtumia. Murtumakierre jatkuu, kunnes osteoporoosin hoito aloitetaan. Hoidon aloituksen laiminlyönnin takia osteoporoosimurtumapotilaista tällä hetkellä noin 60 % saa uusintamurtumia. Tietojemme mukaan enimmillään on tarvittu 14 murtumaa ja 15 cm pituuden lyhenemä, ennen kuin hoidon aloittamiseen on havahduttu.

Osteoporoosin luulääkehoito on sekä kustannustehokasta että kustannusvaikuttavaa 65–70 vuotta täyttäneillä ja nuoremmilla silloin, kun ilmaantuu osteoporoosimurtumia, kun luun tiheys ylittää WHO:n määrittelemän murtumakynnyksen tai kun aleneminen liittyy tunnettuihin riskitekijöihin. Osteoporoosin luulääkehoidon piirissä v. 2010 oli 70 000 potilasta, kun Käypä hoito 
-suositusten mukaan toimittaessa luvun tulisi olla 230 000.

Nykytilanteessa Suomessa hoidetaan murtumia ilman murtumien syiden selvittelyä. Tämä merkitsee uusintamurtumia, hoivan, huollon ja pitkäaikaishoidon lisätarvetta sekä ennenaikaisia kuolemia.

Osteoporoosin aiheuttamista murtumista puolet olisi ehkäistävissä hyvinkin nopeasti, jos: 

a.	terveydenhuollon valtionhallinnossa, sairaaloissa ja terveyskeskuksissa tunnustettaisiin osteoporoosin ja niiden aiheuttamien murtumien kansanterveydellinen merkitys,

b.	sairaaloissa ja terveyskeskuksissa noudatettaisiin osteoporoosin Käypä hoito -suosituksia ja

c.	huolehdittaisiin väestön riittävästä D-vitamiinin saannista.

Edellä olevan perusteella Osteoporoosiliitto esittää kunnioittaen, että

Osteoporoosi nimetään valtion hallinnossa kansanterveyshaasteeksi ja sille annetaan asema valtakunnallisissa ohjelmissa ja lausumissa (esim. budjetin perustelut). Valtion hallinnon tulisi toiminnallaan edistää seuraavia asioita: 

1.	Keskussairaaloihin ja suuriin terveyskeskuksiin perustetaan joko sisätautien tai endokrinologian erikoisalaan kuuluva erityispoliklinikka luukatoa sairastaville potilaille samoin kuin on toimittu diabeteshoidon suhteen;
 
2.	Jokaiseen keskussairaalaan ja muihin suuriin terveyskeskuksiin nimetään osteoporoosihoidon vastuulääkäri ja kokopäivätoiminen erikoissairaanhoitaja. Hoitajan tehtävä on osteoporoosia tai osteoporoosia ja kaatuilua potevien luunmurtumapotilaiden seulonta ja hoitoon ohjaaminen ja hoidon toteutumisen seuranta. Pienissä terveyskeskuksissa osteoporoosin hoidosta ja murtumaseulonnasta vastaavat tehtäviin nimetyt terveyskeskuslääkäri ja hoitaja oman toimensa ohella;

3.	Jokaisessa keskussairaalassa ja muissa suurissa terveydenhuollon yksiköissä varmistetaan edellytykset luuston terveyden arvioimiseksi, joita kaikki voivat lääkärin lähetteellä hyödyntää. Näitä ovat: luuston tiheysmittauslaitteisto, laboratoriotutkimukset, joilla varmistetaan D-vitamiinin riittävä saanti ja lääkehoidon toimivuus;

4.	Jokaisessa murtumia ja osteoporoosia hoitavassa terveydenhuollon yksikössä osteoporoosiin sairastuneiden diagnostiikassa, hoidossa ja kuntoutuksessa noudatetaan Käypä hoito -suosituksia ja hoidon toteutumista seurataan ja arvioidaan yhtä järjestelmällisesti kuin lääketutkimuksia. 

5.	Väestön riittävä D-vitamiinin saanti turvataan ja sen saannin toteutumista seurataan jatkuvasti (THL).

6.	Osana osteoporoosin ehkäisyä ja hoitoa otetaan käyttöön osteoporoosivaarassa olevien ja osteopeniaa tai osteoporoosia jo sairastavien D-vitamiinitason mittaus. Lisäksi osteoporoosia sairastavien luustoterveyttä seurataan säännöllisesti 2-3 vuoden välein luuntiheysmittauksin.

		

		YHTEENVETO

Osteoporoosi on noin 800 000 suomalaisen luusairaus, joka aiheuttaa toistuvia luunmurtumia, joista seuraa sairaus, hoivan, huollon ja pitkäaikaishoidon tarve ja lisääntynyt kuolleisuus. Osteoporoosin ennaltaehkäisy perustuu nuoruudessa samoin kuin ikääntyneillä liikuntaan, monipuoliseen ravintoon ja D-vitamiinilisään. Kuten kolesterolimittauksen, D-vitamiinitason mittaaminen tulisi olla osa suomaisten terveystilanteen peruskartoitusta. Osteoporoosia sairastaville on tärkeä taata asiantunteva ja toimiva hoidon seuranta ja osteoporoosilääkkeiden tehon seuranta luun tiheysmittauksin.

Valviran tulee ensitilassa kartoittaa osteoporoosin ja osteoporoottisten murtumien hoidon nykytila sekä D-vitamiinin saanti pitkäaikaishoitolaitoksissa. Osteoporoosiliitto on valmis auttamaan Valviraa kartoitustehtävässä.

SUOMEN OSTEOPOROOSILIITTO RY

	

Olli Simonen		Ansa Holm
	puheenjohtaja		toiminnanjohtaja